Oversatt og tekstet av: ~ R u B r i c K ~ www.NorSub.com - Norske Undertekster!
Hei. Aron her, legg igjen en beskjed.
Hei Aron, Sonja her... igjen.
Jeg vet du er bortreist denne helgen, men...
... tenk på hva vi skal spille.
Vi er virkelig nødt til å bestemme oss. Vi trenger å øve.
Jeg lover, at det blir morsomt.
Og ring mamma. Fordi hun bekymrer seg...
... som du allerede vet. Snakkes A, ha det.
Det er fredag kveld.
25 april 2003.
Jeg har nettopp kommet til Canyon-land.
Bare meg, musikken og natten.
Elsker det.
LØRDAG
Blue John Canyon.
Guideboken sier: 4,5 timer til Big Dropper.
Jeg skal filme 45 minutter av dette.
Jeg tror vi skal den veien.
Og hvis vi fortsetter på denne veien...
-Tar dere "Blue John" også? -Nei, vi er på vei til "The Dome."
-Jeg tror vi har forvillet oss. -Hun er forvillet.
Vent litt.
La meg få se.
-Dere er... her. -Er vi?
Jeg visste det.
Og der er Dome.
Jeg kan vise dere veien, hvis dere vil?
Beklager, fredag den 13. spøk.
Jeg er bare psykotisk på hverdager. Det er lørdag idag.
Jeg kan ikke ta dette av.
-Aron. -Kristi.
Dette er min venninne, Megan.
-Kjekt å møte deg. -En ære.
Så hva sier dere? Dere har forvillet dere, jeg er guide.
-Hvorfor ikke. -Klart det.
Denne veien.
Så du har syklet fra "Hesteskoen"? Er det omtrent 32 km?
27 på kilometertelleren.
Jeg trodde det var 27,6.
Egentlig, 27,8.
Du er en av "de"!?
-Ikke en av "de". -Er du mye her ute?
Dette er mitt andre hjem.
Ser dere, "Gaffelen" er rett der.
Hvordan kunne vi gå forbi den? Jeg er glad vi møtte på deg.
Hva er oddsen for det, med tanke på at vi er her ute.
Du er på det stedet i Amerika, hvor du garantert ikke møter på en gærning...
Og hva skjer?
Guideboken sier...
... at ruten går gjennom her. Men jeg vet om en bedre vei.
Den kule veien.
Garantert, den beste tiden du kan ha med klærne på.
Skjønt, det er bedre med klærne av.
-Det blir litt klatring. -Vi klatrer!
-Og man blir litt "skvist". -Vi skviser.
Så du får oss hele veien hit, og så forteller du, at du ikke er en guide...
Vel, jeg er en ingeniør.
Men dette, er det jeg virkelig ønsker å gjøre.
Jeg har alltid ønsket å bli en supermodell, men...
... jeg tror ikke det kommer til å fungere.
-Hva om de flytter på seg? -De flytter seg nok ikke.
-Det vil de nok. -Hva?
Alt beveger seg hele tiden. Får bare håpe, at det ikke skjer i dag.
Fint.
Alt dere skal huske på, er at alt kommer til å gå bra.
Herregud!
Aron, gikk det bra med deg?
Hør på fyren, det gikk bra.
Han er en drittsekk. Du er en drittsekk!
Kom igjen. Dere må kommet ned hit.
-Stol på meg. -Stole på deg? Jeg skal drepe deg!
Vær så snill, du vil elske det.
Bra gjort!
-Megan, du går glipp av det. -Det er fantastisk.
-Faen. -Bare hopp, Megan.
-Gikk det bra med deg? -Bra gjort.
-Vi må gjøre det igjen. -Igjen?
Kamera.
Blue John...
... er faktisk oppkalt etter Butch Cassidy's kokk.
Fra Butch Cassidy og Sundance Kid.
De gjemte seg nok i disse dalene, antar jeg,-
-men førte også ville hester inn og fanget dem ved enden av dalen...
... og sånn fanget de villhester.
-Et bilde til før jeg går? -Ja.
Klar?
En, to, tre...
-Vil jeg noen gang se dere igjen? -Det kommer an på, fester du?
Om jeg fester? Ja, av og til.
I morgen skal vi ha en fest. Hvis du vil komme...
-Ja, du burde stikke innom for en øl. -Ok, hvor skal jeg?
32 km unna, i nærheten av Green River. Bak det gamle motellet.
Der vil det være en enorm oppblåsbar Scooby-Doo. Du kan ikke ta feil.
-Det var kjekt å møte dere. -Ha det.
Scooby-Doo.
Tror du at han dukker opp?
Sammen med ham, tror jeg ikke, at vi tenkte i det hele tatt.
Du likte ham.
127 TIMER
Dette er galskap.
Flytt den helvetes steinen.
Vær så snill.
Kristi! Megan!
Tenk!
Faen.
Fint.
Ikke bra.
SØNDAG
Se størrelsen. Hvordan i helvete kom den seg hit?
Hei, kompis.
Sånn ja.
Klokken er 03:05.
Søndag 27 april 2003.
Det markerer 24 timer...
... med å være sittende fast i Blue John Canyon, like før krysset for Big Drop.
Mitt navn er Aron Ralston. Mine foreldre er...
... Donna og Larry Ralston, fra Englewood Colorado.
Den som finner dette, kan beholde kameraet...
... men vær vennlig, ta kontakt med mine foreldre og gi dem tapen.
Det ville jeg satt pris på.
Jeg var på vei ned Blue John i går...
... da denne kalksteinen løsnet...
... og rullet inn på armen min.
Nå sitter den fast.
Armen har en grå-blå farge.
Den har vært uten sirkulasjon i 24 timer.
Jeg tror den er ganske så ødelagt.
Jeg har lite mat.
Dette er ca 300-400 ml.
Så er det tomt for vann.
Jeg er ganske så dypt nede også.
Hallo?
Vær så snill, det er noen her nede.
Hjelp! Jeg er nede i kløften.
Vær så snill, hjelp!
Hjelp!
Her nede. Hjelp!
Ikke mist forstanden.
Aron...
... ikke mist den.
Ikke dårlig.
Middag.
I morgen skal vi ha en fest. Hvis du vil komme...
Ta en øl. Der vil det være en enorm oppblåsbar Scooby-Doo.
Scooby-Doo.
Kalde øl.
Plastkopper.
Takk.
Kan jeg ta en øl?
Det går vel bra.
Aron her, legg igjen en beskjed.
Aron, det er mamma.
Jeg håpet å nå deg.
Er du der? Hallo?
Okay. Ingenting viktig.
Doug er i New York, så det blir en rolig helg.
Ring meg.
-Hvor skal du? -Vet ikke ennå.
-Akkurat der, Brian. -Kanskje Utah, kanskje et annet sted.
-Ha en god tur. -Det har jeg alltid.
La oss komme igang.
MANDAG
Jeg blir sprø av å se på meg selv.
Beklager, håper det er greit.
Det er mandag.
Feilet, hele dagen. Jeg har prøvd å sette opp denne trinsen...
Men det fungerte ikke.
Det var verdt et forsøk, men det er for mye friksjon.
Det er et klatretau, så det blir for mye strekk.
Det jeg skulle hatt, er 20 meter statisk tau...
... 9,8 millimeter.
Tre eller fire trinser, karabinkroker, slynge, drill...
... en "Pull Kit"...
... og åtte kraftkarer til å gjøre jobben.
Det ville ha klart seg.
150 ml vann igjen.
Det burde holde meg i live til i morgen kveld.
Hvis jeg er heldig. Jeg har tisset to ganger.
Pisset nesten i buksa.
Kroppen min oppfører seg merkelig.
Andre gangen jeg gjorde det,
luktet det virkelig ille.
Jeg er sikker på, at det vil roe seg.
Det må være avkjølt, som Sauvignon Blanc.
Ingen nummer "to."
Hvilket bør skuffe insekt-vennene mine.
De må bare vente.
La oss se, hva annet kan jeg fortelle dere?
Det er denne ravnen, som kommer hver morgen.
Jeg klokket den inn 08:17.
Jeg filmer den for dere i morgen.
Hver morgen klokken 09:30, får jeg femten minutter med sollys.
Helt nydelig.
Jeg har skrapt.
Mest for å holde varmen.
Jeg begynner å tenke at, det er hånden min som støtter opp steinen.
Så hva om jeg skraper bort mer, og den setter seg enda fastere fast.
Jeg fant denne flotte bandasjen.
Den har ikke vært så nyttig.
Hør! Ikke kjøp det billige made-in-China multiverktøyet.
Jeg prøvde å finne min Swiss Army kniv.
Den kom gratis med en lommelykt. Lommelykta var en møkka-ting også.
Jeg hadde den i bilen, for nødhjelp.
Jeg klandrer deg ikke, mamma.
Det var en perfekt gave.
Du kunne ikke vite, at jeg skulle komme ut for slike problemer.
Vi kan se på dette senere, hvis kameraet er slått på?
Du må legge igjen kameraet, så vi kan se det du har filmet.
Godt jobbet, kjære.
-Det er virkelig vakkert... -Han filmer henne nå...
Kan vi se dette senere?
Gå vekk.
Vi kan ikke bare se det der.
Godt gjort.
Kjempebra søs.
-Skal jeg fortsette å spille? -Ja vennen, bare fortsett.
Jeg elsker deg.
Så...
... hvordan kommer jeg meg inn?
Hva er...
... kombinasjonen?
Hvis jeg fortalte deg det,
måtte jeg ha drept deg.
Du har allerede drept meg.
Kombinasjonen? Jeg tror jeg har den.
Hvem er det?
Vær så snill.
TIRSDAG
God morgen, alle sammen. Klokken er syv her i Canyon Land, USA.
Denne morgenen, på "steinen," har vi en veldig spesiell gjest:
den selvutnevnte amerikanske superhelten,
Aron Ralston. Gi Aron en stor applaus.
Veldig hyggelig å være her. Takk. Takk.
Kan jeg si hei til mor og far?
Mor og far. Kan ikke glemme mor og far. Ikke sant, Aron?
Ja, det stemmer.
Hei mamma, jeg er lei meg for at jeg ikke svarte deg på telefonen her om dagen.
Hvis jeg hadde, ville jeg ha fortalt deg hvor jeg skulle og da...
... hadde jeg sannsynligvis ikke vært her. Det er sikkert og visst.
Men som jeg alltid sier,
Den supre egoismen din, er gevinsten vår.
Takk, Aron. Andre du vil si hei til?
Brian, på jobben.
Jeg kommer sannsynligvis ikke på jobb i dag.
Få en "last" av denne fyren. Vent.
Vi fikk inn et spørsmål fra en annen Aron,
i "taper" dalen, Utah.
Aron spør: Har jeg rett, når jeg tenker,
at selv om Brian, fra jobben, varslet politiet...
venter de i 24-timer, før de sender ut en "savnet person" rapport?
Hvilket betyr, at du ikke vil bli offisielt savnet,
før tidligst onsdag, ettermiddag?
Det har du nok rett i, Aron.
Som igjen betyr at, jeg trolig vil være død innen den tid.
Aron fra "taper" dalen, Utah.
Hvordan vet du så mye? Det skal jeg fortelle deg.
Jeg meldte meg frivillig for redningstjenesten.
Jeg er en helvetes stor og tøff helt.
Jeg kan gjøre alt på egen hånd.
Jeg ser det.
Er det sant, at til tross for,
eller kanskje fordi du er en jævla tøff helt,
så fortalte du ingen hvor du skulle?
Ja, det er helt korrekt.
Ikke noen? Ingen.
Mamma, pappa...
Jeg vil bare fortelle dere, at de gangene vi har vært sammen, har vært kjempebra
og at jeg ikke har verdsatt dere nok i hjertet mitt, som jeg vet at jeg burde.
Mamma, jeg elsker deg.
Skulle ønsket at jeg hadde svart deg hver gang du har ringt meg...
Alltid.
Jeg elsker dere.
Og jeg vil alltid være med dere.
ONSDAG
Ikke akkurat slush.
Det er som en pose med piss.
Jeg går opp igjen.
-Fortell ham. -Vi er svært bekymret for deg.
Et råd for ditt valg av musikk.
Hvis du fortsetter å synge "fisk er kult," får du aldri kjæreste.
-Kanskje, men jeg tviler på det. -Du er mer eller mindre smart.
Fra tid til annen.
Denne "kanonkulen" er for deg.
Jeg skal teste teorien, "om det er bedre,
med eller uten klær."
Ikke.
Vær så snill, ikke.
-Ikke. -Ralston, kjør på.
Du vil ikke engang ha meg her, gjør du?
Jeg skal gå, Aron.
Er det hva du vil?
Det er det, ikke sant?
Kom tilbake.
Du kommer til å bli så ensom, Aron.
46, 47, 48, 49,
50! Den som ikke har gjemt seg nå, den må stå.
Jeg holder ut.
Tiden beveger seg veldig sakte.
Hjertet mitt slår veldig fort. Det føles som om det
slår tre ganger så raskt som det skal.
Så kaldt.
Blue John.
Jeg elsker deg.
Rana, jeg har tenkt på deg, jente.
Jeg vet hvordan jeg er. Jeg har forsøkt å gjøre alt. Uansett hva det var...
-Jeg prøvde. -Hvor er du Aron?
Hva gjør dere her? Andy?
Tom? Hei, folkens. Hva skjer?
Dere ser ut som "hullet i veggen gjengen."
Tullinger.
Fant deg, Aron.
Søs, beklager, at jeg ikke kommer i bryllupet ditt.
Jeg vet at jeg lovte å spille.
At vi spilte.
Jeg beklager. Jeg vet det blir en god fest.
08:15 og ingen ravn. 08:20...
Ravnen min kom ikke.
Jeg har tenkt.
Alt...
... bare faller på plass. - Du kommer til å bli så ensom, Aron.
-Ha en god tur. -Det har jeg alltid.
-Senere! -Det er meg.
Aron, det er mamma.
-Jeg håpet å nå deg. -Jeg valgte dette.
Doug er i New York, så det blir en rolig helg.
-Jeg valgte alt dette. -Ring meg.
Denne steinen...
Denne steinen har ventet på meg i hele mitt liv.
Jeg hater denne steinen!
Dets hele liv. Helt siden det var en bit av en meteoritt.
En million, milliarder år siden. Hvordan kom denne seg hit?
Der ute i verdensrommet, har den ventet
på å komme hit.
Akkurat, her.
Jeg har vært på vei mot den i hele mitt liv. Fra det øyeblikket jeg ble født.
Hvert pust og hver avgjørelse jeg har tatt,
har ledet meg til denne sprekken på overflaten.
Kom igjen.
Ikke besvim.
Takk.
Rolig.
Rolig. Kom igjen.
Hjelp meg.
Jeg trenger hjelp.
Jeg trenger litt vann. Jeg ble sittende fast i en sprekk.
Litt vann, vær så snill. Jeg kuttet av meg armen.
Vær så snill, litt vann.
Takk.
-Har du en telefon? -Ja, men ikke signal.
-Du bør stoppe og hvile. -Nei.
Jeg bør fortsette.
Løp i forveien.
Arons forutanelse gikk i oppfyllelse.
Han møtte sin kone, Jessica, tre år senere.
Deres sønn, Leo, ble født i februar 2010.
Aron fortsatte å klatre og ferdes i dalene.
Han etterlater alltid et notat, på hvor han går.
Oversatt og tekstet av: ~ R u B r i c K ~ www.NorSub.com - Norske Undertekster!